Pomen in prihodnost umetne inteligence v pravu

Anton
Tomažič

AI-in-Law Future
Technologies LLC

Povzetek

Pravo je med najbolj
primernimi področji človeškega delovanja za uvajanje umetne
inteligence, saj je načeloma vse določeno s pravnimi pravili in
predpisi. Zato je skrajni čas, da se izkoristijo nove tehnološke
možnosti za to, da se dajo pravna besedila računalnikom prepoznati
– (kaj njihovi posamezni deli POMENIJO) – in obogatiti s koristnimi
meta podatki. Takšni moduli umetne inteligence bodo v pravu postale osnove
za vse nadaljnje modernizacije ter informatizacije (povečanje
učinkovitosti!) pravosodnih in upravnih sistemov. Ob tem pa se bo
povečala tudi kvaliteta vseh vrst pravnih besedil.

Nova era

Na področju pravne informatike in sploh uporabe
računalnikov v pravu je bil v zadnjih dveh desetletjih dosežen
orgomen napredek, kar bo potrdil vsak pravnik (ki pri svojem delu uporablja
računalnik). Pa vendar smo šele na začetku nove epohalne stopnje
v razvoju prava: na prehodu med kameno in bronasto dobo e-prava…

Informacijsko-komunikacijske tehnologije so nam sicer
že zelo pomagale in povečale učinkovitost dela na pravnem
področju, vendar so pred nami še povsem nove in neslutene
možnosti! Doslej smo namreč (pravna, kot tudi druga) besedila
obravnavali povsem mehanično: kot nize znakov (strings of characters).
Računalnike in računalniške programe smo imeli za
»neumne« - kot sicer zelo koristna, vendar tudi povsem omejena
orodja. Uporabili smo le njihove kvantitetne funkcionalnosti: da nam shranijo
veliko količino podatkov – nizov znakov. (Naj mi razni kreatorji
podatkovnih skladišč in drugih sistemov za upravljanje z znanjem ne
zamerijo, vendar bodo morali priznati, da prav veliko pomena v običajnih
besedilih tudi niso prepoznali).

In prav za to gre. Nova era v »pravni
informatki« bo prinesla prav to: prepoznavanje POMENA besedil (predvsem
pravnih). Računalnike in računalniške programe bomo v
prihodnosti uporabljali tudi za to, da bodo SPOZNALI, kaj nekaj v besedilu
pomeni in kakšna so razmerja med posameznimi deli besedil (predpisov,
judikatov, komentarjev). S tem bomo dobili nesluteno sposobnega pomočnika,
ki nam bo v naslednji fazi lahko tudi pomagal izboljševati kvaliteto
prava!

To bomo dosegli z uvajanjem umetne inteligence (angleško:
artificial intelligence; odtod tudi popularna kratica AI) na pravno
področje.

Dosedanji razvoj

Čeprav je ta napoved za marsikoga precej nova, pa so se
raziskovalci po svetu s tem ukvarjali že veliko let, imeli že dosti
konferenc, predavanj, prikazov… Napisanih je bilo že precej
člankov, knjig, doktoratov… Zaradi velike zahtevnosti in (sprva
tudi) pomanjkanja tehnoloških pripomočkov je dolgo (doslej!) prevladovala
skepsa, da »pač računalnik ne bo nikoli zamenjal
sodnika«… Mimogrede: s tem se seveda strinjam(o) in hkrati dodajam(o),
da mu bo pa lahko zelo veliko pomagal!

Obstaja celo Mednarodno združenje za umetno inteligenco
in pravo - International Association for Artificial Intelligence and Law
(IAAIL) - namenjeno je promociji raziskav in razvoja na področju umetne
intelligence na področju prava. Aktivnosti številnih članov iz
vsega sveta se najbolje odražajo na bienalnih konferenceh ICAIL, ki
potekajo že od leta 1987.

Naj za ilustracijo navedem nekaj zanimivih tem, s katerimi
se ukvarjajo na konferenci:

• Sistemi za obvladovanje pravnega znanja

• Okolje in orodja za izdelavo osnutkov pravnih
dokumentov

• Sistemi za podporo normativni dejavnosti

• Inteligentni sistemi za učenje prava

• Napredni internetni pripomočki za pravne
raziskave

• Napredni sistemi za podporo pravosodju

• Konceptualno iskanje po pravnih informacijah

• Nabiranje pravnega znanja iz pravnih podatkovnih
zbirk

• Računalniški modeli za pravno sklepanje
(reasoning) in argumentacijo

• Formalne in grafične predstavitve pravnih norm,
pravnih aktov in pravnih postopkov

• Pretok in predstavitev pravnega znanja

• Avtomatsko prepoznavanje pravnih pravil iz besedil
predpisov

• Uporaba metod strojnega učenja na področju
prava

• Pravne aplikacije za podlago elektronskemu
poslovanju

• Spletno arbitriranje in poravnave

• Semantične spletne uporabnine na področju
prava

• Pravne ontologije

Za pravne laike je tole verjetno več kot dovolj…
Za strokovnjake pa verjetno niti ni potrebno prevajati:

• Modelling norms for multi-agent interaction or
electronic institutions

• Modelling contracts and other speech acts for
electronic agents

• Evidential reasoning with uncertainty

• Legal XML for integration with information
retrieval, document drafting and knowledge-based systems

Samo vprašanje časa pa je (bilo), kdaj se bodo
jezikovne tehnologije in metode umetne inteligence tako razvile, da bo postalo
možno spreminjati podatkovne baze (nizov znakov) v baze (pravnega) znanja
in da bo tovrstna aktivnost postala zanimiva tudi za povsem komercialne
pristope.

Semantika

Če hočemo pravno informatiko dvigniti na povsem
novo in bistveno bogatejšo stopnjo, kot je prevladovala doslej (zbiranje,
iskanje in razpečevanje mehaničnih nizov črk in besed, katere bo
šele končni uporabnik »razumel«), potem se ne moremo
izogniti primerjavi med človeško in računalniško logiko.
Če naj bi računalnik bistveno bolj(e) pomagal človeku (na
pravnem področju), potem mora tudi on, vsaj do določene mere
»razumeti« pravna besedila.

Ker pa verjetno do izvorne kode operacijskega sistema
človeških možganov verjetno ne bomo nikoli prišli, si bomo
morali pač pomagati vsaj z omejenimi simulacijami našega miselnega
procesa ter to uporabiti za izdelavo algoritmov, ki bodo računalniku
pomagali priti do približno enakih zaključkov, kot jih na podlagi
enakega »inputa« doseže človek.

Tudi pravo je določeno in zapisano v obliki
človeškega jezika in za začetek je potrebno najti vsaj okvirne
pomene besed in njihovih povezav. Na tem področju (in v prvih korakih pri
razvoju umetne inteligence na področju prava) pa si bomo lahko že
veliko pomagali z lepimi rezultati, katere so v preteklih desetletjih dosegle
JEZIKOVNE TEHNOLOGIJE. Običajno si kot najbolj popularne njihove
dosežke predstavljamo razne aplikacije za računalniško obdelavo
naravnega jezika.

Manj spektakularne, vendar tudi zelo bogate pa so razne
leksikalne podatkovne zbirke, kot n.pr. WordNet in EuroWordNet, ki temeljijo na
povezavi pojmov z leksikalnimi in semantičnimi relacijami. Prvi sistem je
začel nastajati v Ameriki že pred desetletji in ima danes velik vpliv
(in s tem tudi angleščina kot dominantni jezik na tem področju)
na vse druge projekte. V tej podatkovni zbirki so samostalniki, glagoli,
pridevniki in prislovi urejeni v sinonimske nize (sinsete), EuroWord Net pa je
temu pridružil še več jezikov, ki se do določene meje
povsem ujemajo, v velikem delu pa obstajajo tudi njihove specifike.

Zaradi izrazito ontološkega pristopa (vključno z
relacijami, kot so sopomenskost, nadpomenskost, podpomenskost, protipomenskost)
) takšne »besedne mreže« predstavljajo dobro osnovo tudi
za specifična področja, kot je tudi pravo. Doslej je bilo na tem
področju še največ doseženega v okviru projekta LOIS
(Lexical Ontologies for legal Information Sharing). Izhodiščna
ugotovitev njegovih nosilcev je bila, da je ena glavnih pomanjkljivosti
obstoječih pravnih informacijskih sistemov v tem, da nimajo
učinkovite predstavitve semantičnih razmerij med pravnimi pojmi
(doslej še) »skritimi« v vsebini (?) pravnih dokumentov. Po
domače povedano: računalnik (program) uporabnikom ni mogel prav
nič pomagati glede prave VSEBINE besedila.

V naslednjih letih pa se bomo veliko ukvarjali s
»črpanjem znanja« (knowledge extraction) iz obstoječih
pravnih podatkovnih baz, kot tudi s pomočjo pri nastanku (kreiranju) novih
(pravnih dokumentov vseh vrst) na veliko bogatejši način. Iz
praktičnih razlogov večje učinkovitosti bomo (na začetku
še dokaj nezanesljive) metode teoretičnih pravnih pravil kombinirali
s tehnologijami strojnega učenja in teorije iger, ki veliko vsebinskih
pojmov »zadenejo« tudi po statističnih pravilih
običajnega vrstnega reda besed.

Zato bomo morali tako »ukrotiti«
računalnike in jim »razložiti« način
človeškega mišljenja in izražanja, da bodo začeli z
razumevanjem prava…

Ekspertni sistemi

Da ne bo pomote: prav dosti nimajo skupnega z umetno
inteligenco razni ekspertni sistemi, pa če izgledajo še tako
»inteligentni« in so dejansko lahko tudi zelo koristni in prijazni.
Tako kot smo tudi v družbi IUS SOFTWARE že pred leti izdali disketo
»Družinski pravnik«, so tudi že mnoge komercialne
družbe v svetu pripravile odlične »inteligentne«
uporabnine ali obrazce (na primer družba INform na portalu informiran.si),
predvsem po posameznih področjih. Na Nizozemskem imajo ekspertni sistem za
pravno pomoč na socialnem področju. Program uporabnika vodi od
stopnje do stopnje, mu postavlja vprašanja in ga pripelje do neke koristne
pravne informacije za nek konkretni primer. V Avstraliji so pripravili
ekspertni sistem za rodbinsko in dednopravno področje, ki navzven morda
deluje kot umetna inteligenca, vendar to ni…

Ekspertni sistemi (dosedanji) so namreč izrazito
determinirani: temeljijo na (lahko sicer zelo strokovnem in razvejanem,
predvsem pa uporabnem) diagramu pravil, vprašanj in odgovorov. Pri tem pa
je bilo prav vse in do zadnje vejice določeno in postavljeno s strani
ljudi, strokovnjakov, ki to področje dobro poznajo. Če so potrebne
kakršnekoli korekcije (na primer zaradi odkritih napak) ali dopolnitve (na
primer zaradi spremenjene zakonodaje), morajo vse to vnesti isti ljudje -
avtorji, na enak način in v enaki obliki. Pri ožjih področjih in
manjših količinah je to še obvladljivo, toda za bolj ambiciozne
in širše (ali celo univerzalne) projekte, pa postane
človeški faktor preveč pomemben in začne vnašati
preveč svojih slabosti. Sistem sam pa je v bistvu povsem neinteligenten
(celo »neumen«, če hočete) in zato posledično tudi
neučinkovit ter komercialno ne-obetaven.

Če bi se kljub temu (po mojem mnenju prehitro)
odločili za smer ekspertnih sistemov, potem bi jih morali izboljšati
z najnovejšimi informacijskimi orodji za upravljanje z znanjem (knowledge
management) in obvladovanjem velikih količin podatkov (data mining).
Vendar so to bile doslej le splošne tehnologije, na pravnem področju
pa bodo potrebne posebne rešitve, v smeri »razumevanja« pomena
besedil in s tem resnične umetne inteligence.

In celo, če bi (pravzaprav bomo to vsekakor morali)
določili vsa obstoječa pravna pravila nekega pravnega reda (n.pr.
slovenskega) ter naredili takšen program, da jih bo v besedilih prepoznal
(tudi brez tega ne bo šlo), bi to po večini definicij še ne bila
umetna inteligenca! To bi bil šele umetni »piflar«, kot tisti
študent, ki se zna le vso snov naučiti na pamet, pri tem pa nič
kaj ne razmišlja…

Umetna inteligenca

Pri umetni inteligenci se mora subjekt (program, agent,
robot) znati tudi – učiti - in temu ustrezno prilagajati. Če
študent lahko hitro odkrije očitno napako v učbeniku in ve, da
se n.pr. občine ne da podedovati, mora to (za)znati tudi program, ki naj
bi vseboval umetno inteligenco. Če umet(el)ni algoritmi ne bodo imeli s
strani svojih ustvarjalcev (programerjev) vnesenega pravila, da ni logičen
izraz »kazen izvršbe« (in ga velikokrat tudi res ne bodo
imeli), potem bo program ta nesmisel lahko odkril v drugi fazi, s pomočjo
– strojnega učenja (machine learning) in drugih metod umetne
inteligence (teorija iger, statistične metode). Zelo enostavno povedano:
ker računalnik ne bo podobne besedne zveze – »kazen
izvršbe« našel v drugih pravnih dokumentih, se mu to ne bo zdel
»običajen« izraz in bo na to tudi opozoril. Nasprotno pa bo
izraze, katere bo našel na mnogih mestih in že kar praviloma, spoznal
kot običajne in sprejemljive (na primer »se kaznuje za prekršek
fizična oseba«), celo v primeru, če bodo napisani s pomoto (na
primer »se kaznuje za prekršek fuzična oseba«)…

Torej: umetna inteligenca bo v pravo vpeljana tako, da bo
računalnik v pravnih besedilih znal najti in prepoznati pravna pravila,
vendar - z dodatno pomočjo posebnih tehnologij AI. Imel jih bo
uskladiščena v bogati bazi pravnega znanja, ki bo hkrati služila
tudi kot podlaga za delovanje raznih prav(n)ih ekspertnih sistemov in tudi za
avtomatsko kreiranje novih pravnih besedil (predvsem osnutkov).

Pravni iskalnik

Če boste na Googlu vnesli iskalni izraz »legal
search engine«, boste sicer dobili kar precej zadetkov (približno
120.000.000), vendar ne boste izsledili niti enega PRAVEGA pravnega iskalnika.
Zakaj? Zato, ker (še) ne obstaja! Ni ga (še)!

Vse to, kar si je doslej kdorkoli upal objaviti pod tem
imenom, je lahko le »pravni« iskalnik (v narekovaju) –
»legal« search engine… Gre pa v bistvu za OBIČAJNE
iskalnike, uporabljane na pravnem področju (morda le še nekoliko
prilagojene). Ponavadi, tako kot po drugih besedilih, iščejo
takšne nize zaporednih znakov (in njihovih kombinacij), kot jih je vnesel
uporabnik. Morda je ob tem (pravno)informacijski ponudnik pripravil še
prijazen vmesnik, ki ponuja vnos raznih (pravno)relevantnih podatkov za iskanje
po različnih »poljih« (zahtevno iskanje), seznamih odvetnikov,
pravnih virov in seveda direktno povezavo na dokumente v pravni podatkovni
bazi. Konec koncev je takšno »state of the art« - napredno iskanje
– celo po časovni lestvici – na voljo tudi naročnikom
sistema IUS-INFO.

Zagotovo pa še niste naleteli na takšen prav(n)i
iskalnik, ki bi vaš vneseni niz znakov in besed vzel kaj drugače kot
mehanično, ki bi ga tudi »razumel« v kontekstu pravne znanosti
in pravnih pravil. Ki bi besedo »obtožba« povezal tudi s
predsednikom republike, katerega lahko v določenih primerih obtoži
državni zbor zaradi kršitve ustave… Ki bi ob iskanju pojma
»versko prepričanje« opozoril tudi na besedilo
»religiozni nazor«… Ki bi ob iskanju drugoinstančne
odločitve takoj pogledal na višje sodišče… Ki bi
župana spomnil, da je pristojen za imenovanje gasilskega poveljnika
občine… Ki bi ločeval med »razvezo« pogodbe in
»razvezo« zakonske zveze… Ki bi ob iskanju po evropski
zakonodaji v slovenščini našel tudi ustrezne dokumente v
angleščini…

Prepričan sem, da takšen PRAVI (ontološki,
semantični) pravni iskalnik rabimo in da bi pomenil ogromen korak naprej
ter odprl povsem nove horizonte pravne informatike in pravne vede nasploh. Postal
bi nepogrešljiv praktični pripomoček večine pravnikov ter
jim pomagal pri kompleksnejših projektih modernizacije sodišč in
javne uprave. Gotovo pa bi bil tudi komercialno uspešen zaradi zelo visoke
stopnje dodane vrednosti.

Pristop pri izdelavi PRAV(n)EGA iskalnika bo zelo širok
in multidisciplinaren: kot izhodišče bomo vzeli zadnje stanje
jezikovnih tehnologij, ki že omogočajo prepoznavo besedil do te mere,
da jim lahko začnemo določati njihov pomen. Tukaj bo štafeto
prevzela pravna stroka (teorija), ki bo morala do te mere abstrahirati (vsa)
pravna pravila, da jih bodo lahko (ilustrirane v kvadratke) prevzeli
programerji in strokovnjaki za umetno inteligenco (predvsem tudi za strojno
učenje).

Z analizo obstoječih besedil celotnih zakonodajnih
sistemov (Evropske unije, Slovenije,…) se jim bo dodalo ogromno
»notranjih, skritih, meta podatkov« z njihovim pomenom ter
medsebojnimi povezavami. (Mimogrede: to bo lahko tudi dober pripomoček za
ugotavljanje skladnosti predpisov držav članic s predpisi EU ter za
prilagajanje zakonodaj držav kandidatk) Tako bo iz prejšnjega
»mrtvega« in togega besedila nastala prava zakladnica pravnega
ZNANJA, ki ne bo omogočala samo izvedbe pravnih iskalnikov, temveč bo
dosti bolj uporabna tudi v upravnih (e-administration) in sodnih postopkih
(vključno s pomočjo sodnikom pri pisanju obrazložitev njihovih
odločitev).

Pravo je idealno področje za AI

Od vseh profesionalnih dejavnosti je pravo še najbolj
primerno za intenzivnejšo ter bolj poglobljeno uporabo najsodobnejših
informacijskih tehnik, vključno z uvajanjem elementov umetne inteligence.
Načeloma naj bi bila vsa besedila (zakonodaja, judikati, odločbe,
sodbe, pogodbe in drugi akti) kar najbolj (popolnoma?) precizna,
enoznačna, preverljiva in ponovljiva. Za leporečje in leposlovje tu pač
ni prostora.

Digitalizacija in avtomatizacija (pisarniškega)
poslovanja sta v nekaterih najrazvitejših okoljih že tako
napredovali, da kar silita k edini logični smeri nadaljnjega razvoja: da
se pravna pravila in pravni dokumenti »dajo spoznati«
računalniku tudi po svojem pomenu. Visoko razvite jezikovne tehnologije so
že pripravljene in sedaj je čas za pravno stroko, da prevzame
štafetno palico in do takšne mere (re)definira pravna pravila, da jih
bodo lahko programerji vnesli v ustrezne algoritme ter predali v nadaljnjo obdelavo
za namene praktičnih ekspertnih sistemov ter drugih pripomočkov za
povečanje kvalitete in učinkovitosti prava.

Ko bodo enkrat s pomočjo najsodobnejših tehnik
umetne inteligence obdelane celotne zbirke predpisov in judikatov nekega
pravnega sistema, se bodo odprle povsem nove možnosti za nadaljnji razvoj
prava. Nekajkrat povečani obseg (z metapodatki o vsebini) takšnih
besedil in dokumentov (podatkov) se bo pretvoril, kot rečeno, v prave
zakladnice ZNANJA.

Posebni urejevalniki za vse tiste, ki predpise izdajajo
(točneje: za njihove strokovne službe), bodo omogočali, da bodo
besedila kvalitetnejša. Ne bo nepotrebnih (subjektivnih) sinonimov,
klavzule bodo imele vedno enak pomen, uporabljeni bodo le preverjeni in
nedvoumni izrazi. V besedilih se bo skrivalo vse več koristnih
(meta)podatkov, ki bodo lahko do konca sledili nadaljnji »usodi«
dokumentov: o subjektih in objektih pravne zaščite, o dispozicijah in
sankcijah, o hierarhičnih razmerjih, o postopkih ter inštancah, o
medsebojnih sklicevanjih in vplivih, itd. itd. Olajšane bodo primerjave
(in usklajevanja) med različnimi pravnimi sistemi (in tudi jeziki).

Pravna informatika, za katero nekateri mislijo, da je
že danes dosegla svoj vrhunec, se bo znašla šele na začetku
številnih novih možnosti. Pojavili se bodo prvi prav(n)i iskalniki.
Uporabniki bodo lahko s pomočjo naravnega jezika postavljali pravna
vprašanja in dobivali vse bolj natančne odgovore. Današnji
(skoraj izključni) besedni nizi (strings…) znakov (…of
characters) bodo le še ostanek iz nerazvitega obdobja, zamenjala pa jih bo
ustrezna vsebina iz naborov pravnih tezavrov, ontologij in semantike.

Ekspertni sistemi (pravnega znanja) ne bodo več le
redke izjeme in dragi, determinirani ter podvrženi človeškim
napakam, temveč se bodo razširili na vsa pravna področja in bodo
med seboj povezani. Služili bodo predvsem tudi kot podlaga za
načrtovanje ter vzdrževanje najzahtevnejših sodnih in
administrativnih postopkov.

Kot je že danes očitno, bo vse več
posamičnih upravnih zadev v elektronski obliki ne samo prejetih,
temveč tudi izdelanih in izdanih (e-Uprava). Za to pa bodo morali biti
seveda pripravljeni posebni moduli umetne inteligence. Uvedba teh novih
možnosti bo lahko tudi zelo povečala učinkovitost pravosodnih
sistemov: sodniki praviloma ne bodo več pisali (ali narekovali) svojih
obrazložitev, temveč jim bodo osnutke zanje naredili
računalniki, oni pa jih bodo le preverili, po potrebi popravili in
dopolnili (ali zavrgli) ter podpisali. Tudi pri samo 90% zanesljivosti (ki pa
se bo s pomočjo tehnologij »strojnega učenja« in
statističnih metod še zelo dvignila) bo to lahko pomemben dejavnik z
vidika pravosodne ekonomike.

Ko bodo enkrat pripravljeni moduli umetne inteligence ter na
njihovi podlagi izdelani ekspertni sistemi, bo neizogibno prišlo tudi do
možnosti boljše »diagnostike« za upravne in predvsem tudi
sodne postopke. Vsak morebitni tožnik bo lahko na spletu preveril
kakšne so njegove možnosti (v %) za uspeh v pravdi. To bo mnoge tudi
odvrnilo od nepotrebnih postopkov. Kvalitetno – spletno - vložene
zadeve pa se bodo veliko lažje predlagale tudi v morebitne mediacije in
arbitraže, seveda tudi spletne.

Upamo si trditi, da bo uvedba elementov umetne inteligence
na pravno področje v končni fazi imela dve vrsti posledic: vsebinsko
in ekonomsko. Pravo kot veda bo zaradi kvalitetnejših besedil postalo
boljše, natančnejše in pravičnejše. Pravni postopki
vseh vrst pa bodo s pomočjo najsodobnejših tehnologij postali
krajši in cenejši.

Projekt AI-in-Law

Pred enim letom je skupina podjetnikov in ekspertov (iz
Slovenije, Italije, Nizozemske, Kanade in Madžarske) za področje
umetne inteligence v pravu ustanovila prvo komercialno družbo za
pospešen razvoj umetne inteligence v pravu: »AI-in-Law Future
Technologies LLC«. Iz praktičnih razlogov - zaradi boljše
možnosti zaščite intelektualne lastnine (predvsem s pomočjo
patentov) - ima sicer družba sedež v ZDA, vendar je projekt precej
evropsko obarvan in bo usmerjen v povečanje konkurenčne sposobnosti
evropskega gospodarstva, saj bo šlo za izrazito »high-tech«
področje.

Družba že intenzivno razvija prve module umetne
inteligence, predvsem tudi z aktivnostmi v Ljubljani.

IT Konferencea 2008: e-Justice & e-Law

Slovenija bo v okviru svojega predsedovanja EU med drugim
tudi organizirala posebno mednarodno konferenco »e-Pravosodje &
e-Pravo« - maja 2008. Tako se bo lahko predstavila kot vodilna v skupini
držav (v kateri so vsaj še Nemčija, Italija, Avstrija,
Nizozemska), ki se najbolj zavedajo novih možnosti, ki jih za razvoj
pravne vede predstavljajo najnovejše informacijske tehnologije. Vodilni
strokovnjaki na tem področju bodo lahko podali teoretične podlage in
najnovejše trende, prvič pa bodo prikazani tudi praktični moduli
umetne inteligence v pravu. V celotni zakonodaji neke države bodo tako
že avtomatsko prepoznana pravna pravila in koncepti ter povezave med
njimi. Hkrati bo konferenca tudi logično nadaljevanje (»follow
up«) konference »Work on e-Justice« - Bremen 2007.

Ljubljana, 6. 6. 2007